SPANIEN
Extremadura, Sierra de Gredos & Hoces del Duraton

30/4 - 9/5 1999.

NETVERSION

 Eric Schaumburg  og  Erik Mølgaard

Dansk Ornitologisk Forening
Birdlife - Denmark

Forord

DOF’s Københavnsafdeling arrangerede en tur til Extremadura og Sierra de Gredos i Vestspanien i perioden 30. April - 9. Maj 1999 med 16 deltagere og to ledere. Turen blev gennemført i to minibusser med overnatning på 4 forskellige hoteller. 

SAS havde arrangeret flytransport, mens vi selv stod for booking af hoteller og leje af minibusser.

Extremadura er måske det bedste Europæiske rovfugle yngleområde med ikke mindre end 20 arter repræsenteret. Derudover er det især steppeområderne med en solid bestand af trapper og sandhøns – stortrappen har sit vigtigste område i Europa her – samt dehesaen, der består af kork og steneg, der breder sig ned i frodige floder, og som indeholder en lang række attraktive fuglearter. Men også botanikken er fin, og specielt i et regnfuldt år som 1999 er der meget frodigt. Kombinationen af fugle, landskaber og smukke gemte byer gør det svært at mislykkes med en tur til denne dejlige del af Spanien.

Tidspunktet på året var fint med hensyn til at få det mest varierede fugleliv at se. I april er trapperne mere spilleivrige, mens den senere halvdel af maj og frem vil give endnu flere rovfugle i luften, bla. ungfugle. I marts og tidligere kan man se en masse traner, men må så undvære afrikatrækkerne. Fra et fuglemæssigt synspunkt er første halvdel af maj således et godt kompromis, hvor skrigefugle,  sylviasangere m.m. er ankommet, og hvor der endnu er spil at se hos trapperne. Vejrmæssigt er det en forholdsvis ustabil periode. De fleste har dog, lige som vi havde, overvejende godt vejr. Temperaturen nåede dog ikke særlig højt op, max. ca. 20EC, og vi måtte modtage nogle byger. Senere i maj plejer det at være mere sommerligt.

Et Michelins kort nr. 444 er uundværligt og tilstrækkeligt til at finde rundt på vejene, men bogen "Where to Watch Birds in Spain" (Lynx Edicions, Barcelona) gav god inspiration til at finde fine lokaliteter. Derudover var der god hjælp at hente i diverse rapporter, bla. SOF Res 1991, DOF Kbh. 1992 og 1996, DOF Nordjylland 1993, H. Pedersen og Rask 1994, Järvafältets Ornitologiske Förenings rapport 1998 samt fra Jan Eriksen, Lars Paaby, Hans Harrestrup Andersen, John Speich, Morten Pedersen og Ole Gylling Jørgensen som vi alle takker for oplysninger.

Vedrørende Recerva Nacional de Gredos har vi på de to sidste DOF ture valgt at bruge tid på en gåtur fra La Plataforma og ca 3 timer ind mod Salina Grande. Det er lidt af et sats, idet dårligt vejr umuliggør at fuldende turen. På den anden side ser man allerede fra P-pladsen de fleste bjergarter, og blot 1 – 2 km oppe ad stien mange blåhalse foruden Pyrenæisk Stenbuk. Således synes det et godt valg under alle omstændigheder.
Vedrørende Hoces del Duraton kan det anbefales at skrive til Servicio Territorial de Medio Ambiente y Ordenacion del Territorio, Junta de Castilla y Leon, Calle Santa Catalina 15, 
E-40003 Segovia, hvis man ønsker tilladelse til at gå rundt på salturtstepperne. I den forbindelse kan det anbefales, at man bruger noget tid til at se den yderst pittoreske by  Sepulveda, hvor vi også havde valgt en overnatning.

Turens deltagere var: Anette Friis, Morten Pedersen, Jette og Finn Kriegel, Hanne Albirk, Jørgen Hansen, Helle Hjort, Niels Abildtrup, Mette Jensen, Jørgen Teilmann, Tyra Christensen, Helle Sloth, John Hansen, Anders Dam Pedersen, Ian Max Møller og Søren Skov.

Turens pris var kr. 7.900,- som inkluderede al transport, alle overnatninger med morgenmad og delvis aftensmad samt almindelig DOF service.
Rapporten er inddelt i følgende 5 afsnit:

Turoversigt (Rejserute)	side  3

Personlig dagbog af Eric Schaumburg	side  4

Gennemgang af iagttagede fuglearter		side 10

Gennemgang af iagttagede pattedyr	side 20

Kortskitser over udvalgte lokaliteter	side 21

Deltagerne på turen, uden hvem der aldrig var blevet en tur, fremgår af listen ovenfor. Holdet var præget af godt kammeratskab og fint humør. Undertegnede tænker med glæde tilbage på turen og håber, at vi mødes igen på ture, der kan leve op til Spanien 1999.

Eric Schaumburg	Erik Mølgaard	
Øster Alle 43A,		Lyngborghave 6, 1tv.
3250 Gilleleje.		3460 Birkerød

Turoversigt (rejserute).

30.04.1999:	København – Madrid – Oropesa – Trujillo.	

01.05.1999:	Trujillo – Belén – Trujillo – Sta. Marta de Magasca – Belén – Trujillo.	

02.05.1999:	Trujillo – Acedera – Serenasletten – Embalse Zujar – Villanueva – Trujillo.

		03.05.1999:	Trujillo – Rio Almonde – Torresjon El Rubio – Parque Natural de Monfragüe – Torresjon El Rubio.	

04.05.1999:	Torresjon El Rubio – Serradilla – Navezuelas – ”Storkekolonien” – Monroy – Rio Almonte – Embalse de Taleván - Torresjon El Rubio.

05.05.1999:	Torresjon El Rubio - Parque Natural de Monfragüe - Torresjon El Rubio.

06.05.1999:	Torresjon El Rubio - Parque Natural de Monfragüe – Plasencia – Pto de Honduras – El Baco de Á – Navarredonda de Gregos.

07.05.1999:	Navarredonda de Gredos – Reserva Nacional de Gredos - Navarredonda de Gregos.

08.05.1999:	Navarredonda de Gregos – Avila – Navacerrada – Puerto de Navacerrada – Puerto de los Cotos – Lozoya – Navafria – Sepúlveda – Hoces de Duraton – Sepúlveda.

09.05.1999:	Sepúlveda – Hoces de Duraton – Sepúlveda – Madrid – København.

Personlig dagbog  af Eric Schaumburg.
 
Dag 1 (Fredag 30. April).
Vi mødtes i Kastrup kl. 9.30 og kom lidt forsinket af sted ved 11. 20 tiden. Godt tre timer senere landede vi i Madrid lidt spændt på, om vi nu kunne nå et fuglestop inden mørkets frembrud. Problemfrit fræsede vi Nord om Madrid. Et sted så førervognen (vogn 2)  ikke at bagperronen (vogn 1) kørte indenom. Farten blev sagtnet i den tro at vogn 1 skulle kunne nå op, og til sidst lagde vi et stop ved en tankstation. Tilfældigvis ventede vogn 1 netop her på vogn 2 og misforståelsen kostede således kun få minutter. Vi tankede med læskedrikke og nåede til Oropesa. Kort før vi drejede af motorvejen stod en musende blå glente og adviserede, at det var her vi skulle få de første fugleoplevelse. Ved en genkendelig radiomast (se kort) ventede vi kun kort tid før den vidunderlige blå glente atter viste sig – for dem der ikke var trådt afsides. En god start på turen. Vi nåede Trujillo ved 20.30 tiden og indlogerede os på Hotel Leon. Indtog aftensmad på hotellet og fik tid til at se lidt af denne meget pittoreske by før øjenlågene blev for tunge.
  
Dag 2 (Lørdag 1. maj).
Uden morgenmad og i buldermørke kørte vi ved 6.30 –tiden til Belèn ad smalle gyder, hvor jeg husker der også var vejarbejde for tre år siden. Hvorfor udsætte til i morgen hvad man kan gøre til næste år? I gryningen så vi en kirkeugle, og inden vi havde kigget færdigt var det lyst. Uden for byen åbner sig et landskab af græsklædte sletter, hvor får græsser blandt fuglene. Det berømteste stop ligger 5 km fra byen og ganske rigtigt fandt vi ret hurtigt de første stortrapper. En prægtig fugl som er værd at udsætte morgenkaffen for mente vi alle, selv om Niels vist gerne havde set en kaffebar opstillet på sletten. Dværgtrapper pruttede lystigt løs omkring os og efterhånden kom flere og flere på vingerne på jagt efter hunner. Vi så sande rivaliseringer, som fik flere af de kvindelige deltagere til at ønske, at de blev til dværgtrapper i det næste liv. Vi fandt flere stortrapper og flere opførte spilpositurer, som vi på skift kunne se i skoperne. Henrik Læssøe passede os op og vi kunne dele erfaringer, som vi senere skulle få stor glæde af. 
Vejret var dejligt og vi kørte retur for at lade et par kedelige stykker toast glide ned i ædeflængen, godt vædet af kaffe. Gik så en tur op i byen til borgen, hvor udsigten over dehesaen mod Nord åbenbarer sig. Over alt var der små tårnfalke, og neden for så vi de første sortstrubede bynkefugle, gulirisker etc.. Efter frokostindkøb til dagen og morgendagen, kørte vi mod Sta. Marta de Magasca ca 20 km fra Trujillo. Vi så her turens første blåskader og rødhovede tornskader, og ved Rio Almonde nord for byen slog vi os ned og holdt frokost. Et par sørgestenpikkere yngler her og befløj luftrummet flittigt over os. Et drosselfløjt blev pinligt nok identifiseret til adskillige andre drosler, før den blev set og tydeligt var helt sort! Flere gange fløj en isfugl lavt hen over floden for til sidst at tage højde og flyve op over klippekanten i mere end 20 meter over floden. 
Vi kørte videre ud vest for byen og så de forventede mange ellekrager, der har nydt godt af de mange redekasser beregnet for de små tårnfalke. Men ingen skadegøge. Det var begyndt at regne og vi besluttede os til at køre tilbage til Belén, hvor vi kendte til en lokalitet for skadegøg, der da heller ikke svigtede. Turens første munkegribe så vi også her. 
Vi spiste aftensmad på torvet i Trujillo og fandt kvaliteten bedre end på hotellet dagen før. På vej hjem fløj en slørugle lavt hen over gadens lygtepæle. 

Dag 3 (Søndag 2. maj).
Dagens program havde ”kun” Europas største steppe Serena på dagsordenen. Vi kørte kl. 7.00 og før Embalsa Zujar indså vi, at vi måtte tage en lille omvej, idet dæmningen var spærret. Dermed ændredes programmet en smule og vi indtog i stedet den medbragte morgenmad på sletten, hvor vi så de første braksvaler. Steppen er ca 1.000 km² stor dvs 33 x 30 km. Den er stort set flad som en pandekage og stortrapperne har ikke mange chancer for at gemme sig. Og netop ved vores hellige morgenmad spankulerede et par af de store rundt om end de trak sig lidt tilbage, da vi smed os i deres græs. Både spidshalede og sortbugede sandhøns passerede os på afstand. Vi så en triel og søgte så efter en jordvej, der førte ind over steppen mod vest. Vi fandt det der lignede, og bumpede der ud af. Fuglekoncentrationen faldt for hver kilometer vi kørte. På en gård med et dusin rasende hunde, fandt vi ud af at man godt kunne fortsætte som vi var begyndt. Et mindre vandhul fik os til at stoppe, især fordi adskillige sortbugede sandhøns fløj op. Et par sorte storke lettede – typisk at finde denne art ved vand, idet den lever af fisk i modsætning til dens hvide artsfælle. Som over alt på steppen væltede vi os i kalander og korttåede lærker, og vi tog os sammen til at bestemme den første theklalærke. Masser af led blev åbnet og lukket af Morten Ledvogter, hvilket indbragte ham adskillige mønter og bolcher. En mariekiks blev fornærmet kylet retur til de venlige givere!
Vi fandt vej videre til Embalsa Zujar ved at forcere en vejspærring. Ved nedkørslen til flodlejet på den anden side af den opdæmmede sø, kiggede vi lidt på kolonien af spansk spurv, før der var frokost i det grønne (minus Niels og Helle der kunne indtage dagens første kaffe til høj arabisk musik). En purpurhejre fløj op, hvor vi havde forventet dværghejre, og vi fik cettisanger på trommehinden når den kunne gennembryde den sydlige nattergals lydspærring. Tæt derved sad der drosselrørsanger og sang, og vi brugte lidt tid på at se en sorthovedet sanger. Vi lavede så kaffestop for alle der ikke primært havde indrømmet at kaffetørsten var stor. Bil 2 tøvede en kende og ud af bilruden gennem motorlarm, der overdøvedes af sydlig nattergal, hørtes en spæd spottesanger. Den sad smukt frit fremme og er samtidig en af dem der kan være svære at få i Extremadura. Ved cafeen havde Morten og Anette fået koppen til munden, men endnu ikke slupret en slurk i sig. De stillede resolut kaffen og fløj til omgående afgang med Mølgaard, for at sikre sig et syn af sangeren. 
Vi startede hjemturen efter et par gode pauser langs floden. Forinden sikrede Hanne sig at affald blev lagt i en der til indrettet container. Alle grønne poser med flade juicekartoner blev kylet ud. På hjemvejen, der bl.a. gik forbi overrislede marker, så vi sandterner flakse rundt. Hjemme ved hotellet undrede Tyra sig over at hendes grønne plastikpose med feltflaske, kniv og andre uvurderlige værdier var væk!

Dag 4 (Mandag 3. maj).
Vi tog til takke med hotellets pauvre morgenmad og pakkede bilerne med vores uhåndterlige kufferter. Som en anden botaniker, når vi ikke langt mellem stoppene. Men ved Rio Almonde på vej mod Torrejon El Rubio, gjorde vi det første egentlige stop. Erik gjorde båndoptageren skudklar. Forinden kom et par gråsejlere susende forbi et par gange. Jeg havde forkyndt at provencesanger var noget man så i et splitsekund, og at kikkerten skulle være forsynet med hurtiglinser for at være med i feltet. Der var gjort regning uden Erik M’s bånd. En provencesanger sad så længe at man anså mig for at ville gøre grin med selskabet. At fænomenet skulle gentage sig med andre arter var ikke med i turprogrammet. 
Vi ankom til Hotel Carvejal blot 45 km senere, hvor vi var ventet. Fortsatte mod Monfragüe for at slå os ned lige før parken ved flodlejet (som altid) for at indtage noget lunch. Det sædvanlige par spanske spurve boede som i 1996 i samme elpæl. I Monfragüe var gåsegribbene på plads på Penefalcon, som ladeporte svævede de rundt over klippen og med glatbarberede hoveder hang de over deres lige så grimme unger. En vandrefalk kom pludselig forbi og sås senere slå sig ned på klippen – også en ynglefugl her. Blådroslen sang og klippeværlinger ligeså. En husrødstjert var den første på turen. I Villareal de San Carlos gik de uheldige en runde med Eric, der guidede rundt i det tætteste vildnis, hvor deltagere der havde vovet sig ned i shortsene, blev godt forrevet. Ved Mirador Basecula havde vi svært ved at finde munkegribbereden, men med lidt lokalhjælp kunne den ret let ses i skop. En grimmert af en unge sad frit fremme og om synet af den fik forældrene til at holde sig væk vides ikke. Vi så dog en del andre munkegribbe. Lige da vi ankom så nogle få en kejserørn langt ude sætte sig i et træ. To høgeørne passerede højt oppe og vi kørte herefter videre til Mirador Tietar. Dette er også kendt som ”lille Penefalcon” og gribberederne ses næsten endnu bedre her. Et par sorte storke ligger også på rede her. Men hittet blev naturligvis stor hornugle. Det var som om der var udskrevet konkurrence i at finde den. Alle søgte intenst og hvem der fandt den vides ikke helt. En gammel fugl sad pænt på klippen, mens vi ikke kunne finde de to unger. Vi kørte tilbage til Torresjon el Rubio, hvor der var disket op med en god middag. Efter måltidet gik flere ud for at prøve slør og dværghornuglerne. Vi opgav dog ret hurtigt p.g.a. den lidt for kraftige vind.
    
Dag 5 (Tirsdag 4. maj).
Hotel Carvejal er efterhånden indstillet på at der bor ornitologer, og i modsætning til de fleste andre spanske hoteller, kan man her få morgenmad før kl. 9.30. Således afspist kl. 8.00 kørte vi afsted af vej 912. Ved et nærmere beskrevet sted begav vi os ud mod nord i stenegskoven for at se efter kejserørn efter tip fra bl.a. Henrik Læssøe. Før forcering af et hegn kom en ko buldrende mod os. Et forsøg på at stoppe den mislykkedes, og i stedet tog den retning mod vores stakkels deltagere. Koen havde dog ingen tyrefægningsmæssige ambitioner og fór forbi. Flere deltagere havde på dette tidspunkt en puls på 3 – 400, mens andre ikke kendte deres talent for højdespring før nu. Jørgen har vel næppe set Mette i så elegant en gymnastisk udfoldelse tidligere. Fra et lille højdepunkt kunne vi se kejserørnen sidde ved siden af en stor klump rede i en højspændingsmast. Snart efter sås to unger i reden og det hele kulmininerede med at begge ørne sås flyve rundt omkring reden i fint display, somme tider omgivet af en flok gåsegribbe. Spansk kejserørn er absolut noget af det der automatisk bliver noget af et højdepunkt på en tur til Spanien, dels p.g.a. fuglenes sjældenhed (150 par i totalt i 1993), men især fordi den er smuk og elegant. Her var det til gengæld også at Tyra absenterede sig uden at sige, hvor hun gik hen, heller ikke til sig selv. I hvert fald var hun væk, da vi nåede bilerne (erkendt at ledere skal holde styr på sine deltagere). Efter nogen eftersøgning dukkede Tyra pludselig op på bagsædet af en spansk bil, og så næsten ud som om der var styr på situationen. Lettede var vi og kunne forsætte dagens tur. Ved Seradilla tager man første grusvej efter byen til højre mod Navezuelas, hvor der ofte ses høgeørne en 4-5 km ude af vejen. Det blev til fine hvidskæggede- og spottesangere samt en spurvehøg til listen, foruden et par gode dværgørne (som vi så forbløffende få af på turen). Men ingen høgeørne. Tilbage til vej 912, hvor vi havde frokost i det grønne ved storkekolonien. Storkene knebrede så det var en lyst, men de forventede blå glenter udeblev, selv efter en gåtur ned ad markvejen mod Nord. Der blev her efter dømt kaffe i byen Monroy. Videre gennem snørklede veje ud af byen til flodsænkningen ved Rio Almonte. En isfugl sås et par gange, men det bedste syn var vel de to badenymfer (Helle og Mette), der svømmede næsten ret i favnen på en en slange der passerede floden – noget vi kunne se oppe fra, men som svømmerne ikke kunne se og ikke ville tro på. Her efter skete der en lille ufrivillig opsplitning, idet hardskådarbilen, som ikke kendte området fra tidligere, fandt Embalsa Talavan direkte. Bil 2 måtte en lille omvej ad en pittoresk by. Embalsen husede nogle arter til listen – toppet lappedykker, knarand, blishøne, sortterne og to stortrapper fløj forbi på nogen afstand. Ved storkekolonien var vi igen nede ad markvejen, og denne gang med tre smukke musende blå glenter som resultat. Aftenen blev brugt til at forsøge at få rødhalset natravn, men kun en forkølet han sagde ”chok – chok” et par gange, sikkert p.g.a. den tiltagende regn. Til gengæld kunne vi få sovet ordentligt ud.

Dag 6 (Onsdag 5. maj).
Vi stod op til stille regn. Ved flodlejet før parken gjorde vi holdt, men da regnen tog til forsøgte vi at klemme os sammen under halvtaget ved skuret, hvor stenspurvene tilsyneladende boede. En sylviasanger sad pludseligt frit fremme og lignede umiskendeligt en mestersanger. Vi kørte så den stejle vej op til klosteret. Stemningen var fin i tågen til at give klosteret Santuario de Monfragüe et hemmelighedsfuldt præg. Men udsigten var lig nul, ingen alpekrager i klosteret, og vi kørte ned igen. Ved Penefalcon brugte vi godt med tid til både de store og små vingefang, og alt imens klarede det op og solen buldrede frem.Vi travede så ud fra den ny bro og ned over den gamle, der i år på grund af lav vandstand var ovenvande. Et par sørgestenpikkere og et par sorthovedede sangere ud over motionen, var resultatet af vandringen. I Villareal de San Carlos slog vi os ned på bænkene og nød vores medbragte mad. Nogle småobsede mens andre lod frokosten glide ned med is eller kaffe. Ved miradoren før Basecula opdagede Jørgen H. en smuk pirol, der satte sig frit frem. En ådselsgrib lå på rede på den modsatte side af dalen og et par dværgørne kredsede højt over os. Ved M. Basecula var der intet nyt, men på vej retur fik vi vores behov for en god høgeørn dækket. Tre gange måtte vi standse bilen og fare ud for blot at konstatere at fuglen var bag en høj, men da den endelig var samarbejdsvillig, kunne alle se samtlige kendetegn på klodshold. Ved flodlejet opdagede vi en lille sanger med kort hale og bred øjenstribe. Den efterlod ingen tvivl om at være en tamarisksanger, men viste sig desværre ikke ret lang tid ad gangen. 
I bil 2 var vi efterhånden ved at kende hinanden ret godt. Forudsætningerne for at der ikke var misstemninger bestod ganske simpelt i: 1) Niels skulle have morgenkaffe, 2) Hanne skulle have fyldt sine kulhydratdepoter med jævne mellemrum, 3) Bilen skulle først startes når alle var klar, idet Mette ikke måtte føle at vi svinede unødigt med CO2, 4) Jørgen skal holdes vågen for ikke at hans hoved skal trille rundt på gulvet, 5) For Erics skyld skal der laves mindst én vending på en vej, der er smallere end bilen er lang på et sted med  kløft til begge sider, 6) Der skal a.h.t. to badenymfer findes mindst en mudderpøl per dag, 7) Alle skal holde godt fast på sine plastposer for at sikre sig mod udsmidning af værdigenstande.
Aftenen i Embalsen i Torresjon el Rubio. Den rødhalsede spillede på livet løs og i spottens skær boltrede to rødhalsede natravne sig rundt, så alle fik fine obs.. Senere så vi sløruglen passere sit redested.
 
Dag 7 (Torsdag 6. maj).
Vi havde blæst til afgang fra Torresjon el Rubio kl 8.15. Bus 1 var som vanligt veldisiplinerede og sad klar på klokkeslæt, mens den mere rebelske bus 2, lemfældigt slendrede ind i bussen adskillige minutter senere. Den holdning blev nydt lige så vel som bus 1 elskede at sidde klar, og så have de på fornemmelsen , at bus 2 aldrig kom af sted. Vi tog vejen Vest om Gredosbjergene op langs den smukke floddal ved Rio Jerte. Vi gjorde et enkelt akut stop for en pirol, der fløj forbi bilen på en meters afstand. I Navacocejo købte vi ind til frokost og kort efter kørte vi ad en snoet bjergvej op i pæn højde, hvor maden blev indtaget i pæne omgivelser. Vejret holdt tørt, men lidt længere oppe ad bjerget lå skyerne tungt, hvorfor vi opgav projektet om at køre op til højder, hvor vi måske kunne finde de første bjergarter. I stedet fandt vi frem til vores hotel for de næste to nætter, Hotel Almonzor. Vi var de eneste gæster på dette prægtige sommersted for madrielanerne, og detailkort over S. de Gredos og bøger blev straks venligt stillet til rådighed. Vi holdt et lille  møde i dagligstuen, hvor fatter havde tændt op i pejsen og serverede kaffe. Ved 17 – tiden drog vi ud efter en eftermiddagslur, og inden afgang var der allerede fundet bjergløvsanger lige uden for hotellet. Ved floden fristede det selvfølgelig straks Mette og Helle til badning, mens vi andre gjorde noget mere seriøst ud af fuglene. Korttået træløber og rødtoppet fuglekonge blev set godt og broget fluesnapper vidnede om, at den sikkert også snart måtte komme til Danmark. Og floden var besat med både bjergvipstjert og vandstær, selvfølgelig. Tre lærkefalke lå og fangede insekter i luften og kom vist så tæt på, at alle kunne se røde bukser uden brug af kikkert. Aftensmaden var god til den knitrende ild i den store spisesal om end der alligevel var noget koldt. Navarredonda de Gredos som byen hedder, ligger da også i 1.400 meters højde.

Dag 8 (Fredag 7. maj).
På grund af regn udsatte vi afgangen mod La Plataforma til 9.00. Det hjalp godt, idet det faktisk på den tid nåede at klare næsten helt op. Vi gjorde et par holdt undervejs for småfugle og godtede os ved tanken om, at vi ikke i går havde været nødt til at gennemføre turen. På P–pladsen blæste det koldt ned fra slugten , som man starter med at passere på vej op. Således indhyldet i al vores tøj og forsynet med mad og drikkevarer, begyndte vi opstigningen. Men allerede lige over P-pladsen så vi et par stendrosler, der så ud til at være meget stationære og som vi så på nøjagtig samme sted i 1996. 100 meter højere oppe så vi flygtigt et par stenbukke. På det plateau man herefter kommer op til, Prado de las Pozas, breder sig en lav busket bevoksning på et vidtstrakt engområde. Bjergene åbenbarede sig her og det blev mere stille og intenst med højlandsstemningen. Her spottede vi de første blåhalse. Der var advaret om at man nok skulle være hurtig med kikkerten, hvis man ville se mere end bare et glimt, men spådommene blev atter gjort til skamme, og adskillige blåhalse sås frit fremme i lang tid på deres sangposter. Sanglærker hang hist og her frit i luften og flere bjergpibere sås i sangflugt. På vej videre op blev en flok stenbukke spottet og efter et par timers fredelig vandring delte vi os i to grupper. De som ville fortsætte op gik med Eric og de øvrige gik ned med Erik. I gruppen op fik vi motioneret en del. Ruten gik mod Laguna Grande, men efterhånden som vi vandt højde, viste sneen sig tiltagende. Til sidst vadede vi i tung sne, og på det højeste sted – Los Barrerones - før nedstigningen mod lagunen, satte vi os i ly bag nogle store klippeblokke, hvor solen formåede at skabe en god hyggekrog med den bedste udsigt over de spanske landskaber. Som vi sidder med pølsemadderne, siger Max lige så forsigtigt at der sidder en alpejernspurv. Dette var fuglen vi virkelig søgte, men med den ro han meldte den, troede alle at Max tog lidt gas på os. Men strategien viste sig fuldstændig korrekt, idet fuglen stort set havde sat sig i hans madpakke, og ville være blevet bortskræmt, hvis han havde råbt op. Fuglen fløj ret hurtigt efter vi alle havde fået drejet hovederne og set dens smukke karakterer. På vej ned fik vi set en flok alpekrager og en flok stenbukke kom drønende forbi os på meget tæt hold. Vi mødte vores engelske venner for tredje gang på turen og viste dem blåhalse, mens de stillede skoper tilrådighed for os. Imens vi havde gået og smidt kalorier i bjergene havde Eriks hold koncentreret sig om småfuglene i skoven, og selv om der ikke kom citronsisken på listen, blev det til gode oplevelser med karakterfuglene. Der blev indtaget kaffe på et lille hyggeligt sted før det gik retur til Almonzor.

Dag 9 (Lørdag 8. maj).
Vi drog af sted fra vores velplacerede og hyggelige hotel kl. 8.15 i sommerligt vejr. På trods af at der næsten var krav om at se på bunker af gamle sten i byer som fx Avila, var dagsordenen stram og med indhold af fugle. Således blev alle rebelske forsøg i bil 2  på at omgøre en fugletur til en kulturoplevelse nedkæmpet omgående. Vi kom til det fuldstændig uinteressante pas Puerto Navacerrado, hvor hoteller og skilifter danner den værste ramme om en fugletur, fraset når det gælder lossepladser og kloakudløb. På en af skiliftens wirere satte sig en kedsommeligt udseende hun af en citronsisken og dagen var reddet. I det fjerne boltrede to kongeørne sig og alle glemte de grimme omgivelser. Vi fortsatte til Puerto las Cotos, som er endnu et skiterræn. Af en eller anden grund tror man altid, at der er bedre jo højere man kommer op. Bakken var stejl og det kostede kræfter at komme op ad. Ufortjent fandt Erik, der af dovenskab (klogskab!) naturligvis undgik opstigningen, en pæn flok citronsiskener. Vi måtte ned igen og alle fik her et fint syn af denne i øvrigt meget sporadisk forekommende art. Ad snoede veje krydsede vi forbjergene til S. de Guadarrama for at skyde genvej til vores mål for dagen. Vi holdt frokost ved en bivej kort før Navafria og delte vist en del af vores mad med nogle stedkendte heste. Men som Max konkluderede havde vi vel egntlig også sat os i deres frokost. En snerren i krattet fik Erik til at vågne, og med båndspiller fik vi en meget smuk mestersanger ud af krattet. En gransanger havde vi mistænkt for at være af iberisk race (art?), men ved check efter hjemomst må vi nok konkludere at der var tale om en almindelig gransanger. Vi ankom til Sepulveda ved 15 – tiden, og gav fri ind til 17. Således fik vi slentret en tur i denne meget smukke og velbeliggende by, indtil vi kørte mod Hoces del Duraton bare 15 km derfra. Her yngler 386 par gåsegribbe, ådselsgrib, kongeørn etc.. Gribbene lå i store skruer da vi kom, men forsvandt som tiden gik. Hen ad 19.30 bevægede vi os ind til salturtsteppe, hvor vi straks hørte den specielle og meget lidt melodiøse sang fra duponts lærken. Til vores store ovverraskelse stod en fugl frit fremme og sang, og vi sad og nød stemningen en halv times tid. I Sepulveda havde vi bestilt bord på en restaurant og kunne slubre det lækreste spædelam i os godt skyldet ned af en læskende rødvin. 

Dag 10 (Søndag 9. maj).
Da vores hotel var usamarbejsvillig om at servere morgenmad tidligere end 9.30, havde vi lavet en aftale med nabohotellet. Det fungerede fint og vi kunne udnytte turens sidste timer i det fine naturreservat. Allerede på vej ind gennem salturtsteppen hørte vi adskillige duponter, og en enkelt satte sig frit frem på meget tæt hold og sang fra en lille sten. I mellemtiden opdagede vogn 1 brillesanger, som vogn 2 desværre aldrig genfandt. De som holdt fri i går eftermiddag fik set klosteret, imens de endnu fuglehungrige så fire mestersangere hoppe rundt i buskadserne nede på klippeafsatserne neden for stien. Af en eller anden grund var gribbene som sunket i jorden. Vi kørte retur til vores hotel, pakkede og kørte direkte til Madrid. Niels og Helle forlod 16 misundelige folk, idet de to havde besluttet sig for en uges ekstra tid i det spanske. Vi andre drog af med SAS 10 minutter forsinkede kl. 15.20, ankom 18.10 i Kastrup og tog gribende afsked. 

Gennemgang af iagttagede fuglearter.

Lille lappedykker (Tachybaptus ruficollis)
1 Serenasletten, 3 Embalse de Taleván 4/5

Toppet lappedykker (Podiceps cristatus)
6 Embalse de Taleván 4/5

Kohejre (Bubulcus ibis)
Ret almindelig, set i flokke på op til 50 i Extremadura.

Silkehejre (Egretta garzetta)
2 Serenasletten, 6 mellem Trujillo og Torresjon el Rubio d. 2/5.

Fiskehejre (Ardea cinerea)
Flere spredte iagttagelser.

Purpurhejre (Ardea purpurea)
2 Serenasletten (Embalsa Zujar).

Sort stork (Ciconia nigra)
2 Serenasletten, 4 Monfragüe d. 3/5, 2 Monfragüe 5/5.

Hvid stork (Ciconia ciconia)
Meget almindelig overalt. Karakterfugl i byerne.

Knarand (Anas strepera)
2 Embalse de Taleván 4/5.

Gråand (Anas platyrhynchos)
Fåtallig, men set på mange lokaliter.

Blå glente (Elanus caeruleus)
1 ved Oropesa, 2 en route til Trujillo, 1 Sta. Marta de Magasca og 3 “Storkekolonien” ved Monroy.

Sort glente (Milvus migrans)
Meget almindelig overalt

Rød glente (Milvus milvus)
Ret almindelig med i alt 24 iagttagelser

Ådselsgrib (Neophron percnopterus)
Set på de fleste lokaliteter i små antal. 21 iagttagelser i alt hvoraf 1 på rede ved Mirador Tiotar.

Gåsegrib (Gyps fulvus)
Meget almindelig overalt. 386 ynglepar i Hoces del Duraton (ifl. Bøgerne).

Munkegrib (Aegypius monachus)
Mere talrig end forventet, med mindst 22 iagttagelser, især i Extremadura, hvor vi så arten på de fleste lokaliteter også på steppen. Her-ud-over 2 fugle i P. Navacerrada.

Slangeørn (Circaetus gallicus)
3 Serenasletten, 3 Monfragüe 3/5, 1 Storkekolonien ved Monroy, 2 Embalse de Taleván 4/5, 2 Monfragüe 5/5.

Hedehøg (Circus pygargus)
Omkring 30 iagttagelser. Flest St. Marta Magasca med 10 stk.

Duehøg (Accipiter gentilis)
1 Navafria.

Spurvehøg (Accipiter nisus)
1 Navezuelas 4/5 og 1 En route Guaderama 8/5

Hvepsevåge (Pernis apivores)
1 Storkekolonien ved Monroy og 1 Reserva Nacional de Gredos 7/5

Musvåge (Buteo buteo)
Ret almindelig.

Spansk kejserørn (Aquila adalberti)
1 set på lang afstand ved Basacula samt 2 ved rede med 2 unger Vest for Torresjon el Rubio.
Note: Tidligere regnet som en race af Kejserørn (A. heliaca).

Kongeørn (Aquila chrysaetos)
2 Puerto de Navacerrada og 1 juv. Hoces del Duraton 8/5.

Dværgørn (Hieraaetus pennatus)
16 iagttagelser ret jævnt fordelt med både lyse og mørke faser.

Høgeørn (Hieraaetus fasciatus)
2 Monfragüe d. 3/5, 1 Monfragüe 5/5 (fmt samme fugl) og 1 en route Sierra de Gredos 6/5.

Lille tårnfalk (Falco naumanni)
Meget talrig i Extremadura både Øst og Vest for Trujillo. Vi har talt mindst 100 fugle. Flest i Trujillo by med 60 stk.

Tårnfalk (Falco tinnunculus)
Ca. 30 spredte iagttagelser

Lærkefalk (Falco subbuteo)
3 en route Sierra de Gredos 6/5, 1 Reserva Nacional de Gredos 7/5, 1 en route Guaderama 8/5, 1 Hoces del Duraton 9/5

Vandrefalk (Falco peregrinus)
2 ved Penafalcon set ved flere lejligheder

Rødhøne (Alectoris rufa)
10 Belén-området, 1 Serenasletten, 2 mellem Trujillo og Torresjon el Rubio d. 2/5, 2 Monfragüe d. 3/5, 6 Embalse de Taleván 4/5, 2 Monfragüe 5/5 og 2 Hoces de Duraton.

Vagtel (Coturnix coturnix)
I alt 5 hørt fortrinsvis på dyrkede marker omkring Trujillo.

Grønbenet rørhøne (Gallinula chloropus)
10 en route til Serenasletten, 5 Serenasletten og 1 Embalse de Taleván 4/5.

Blishøne (Fulica atra)
2 Embalse de Taleván 4/5.

Dværgtrappe (Tetrax tetrax)
30 Belén, 10 området omkring S. Marta de Magasca, 20 Serenasletten og 1 Embalse de Taleván 4/5

Stortrappe (Otis tarda)
26 Belén (flere spillende hanner), 35 Serenasteppen og 2 Embalse de Taleván 4/5

Stylteløber (Himantopus himantopus)
1 ved Oropesa og 2 en route Serenasletten.

Triel (Burhinus oedicnemus)
1 ved Oropesa og 1 Belén-området

Braksvale (Glareola pratincola)
25 Serenasteppen.

Lille præstekrave (Charadrius dubius)
4 Serenasletten og 1 Embalse de Taleván.

Vibe (Vanellus vanellus)
1 Serenasletten.

Mudderklire (Actitis hypoleucos)
6 spredte iagttagelser.

Hættemåge (Larus ridibundus)
2 en route hjem fra Serenasletten.

Sortterne (Chlidonias niger)
1 Embalse de Talevan.

Sandterne (Gelochelidon nilotica)
8 på vej hjem fra Serenasletten ved overrislede marker.

Sortbuget Sandhøne (Pterocles orientalis)
1 Belén og 35 Serenasteppen.

Spidshalet sandhøne (Pterocles alchata)
7 Serenasteppen.
Klippedue (Columba livia)
20 En route Guaderama 8/5. Herudover flokke med rene klippeduer og enkelte tamduer foruden meget store flokke af tamduer? På Serenasletten.

Ringdue (Columba palumbus)
Ret almindelig i områder med skov.

Turteldue (Streptopelia turtur)
8 spredte observationer i kultiverede områder i Extremadura.

Tyrkerdue (Streptopelia decaocto)
6 obs.

Skadegøg (Clamator glandarius)
Kun 2 fugle ved Belén. Ofte ses den blandt husskader, som den parasiterer.

Gøg (Cuculus canorus)
Ret almindelig med 18 spredte obs.

Slørugle (Tyto alba)
1 set i Trujillo og 2 set Torrejon el Rubio.

Dværghornugle (Otus scops)
1 fugl fløjtede en enkelt aften i Torrejon el Rubio.

Stor hornugle (Bubo bubo)
1 gammel fugl set på Mirador Tiotar. Der skulle være to adulte og to unger på klippen.

Kirkeugle (Athene noctua)
3 Belén-området, 1 en route Serenasletten, 1 Serenasletten og 1 Embalse de Taleván 4/5.

Rødhalset natravn (Caprimulgus ruficollis)
2 set flot badet i lommelygtens skær og 1 hørt alle ved Embalse i Torrejon el Rubio. 1 hørt uden for hotellet i Torresjon el Rubio.

Mursejler (Apus apus)
Meget almindelig .

Gråsejler (Apus pallidus)
2 Rio Almonte.

Alpesejler (Apus melba)
2 Serenasletten og 30 – 40 i Monfragüe især ved broerne samt ved klosteret.

Isfugl (Alcedo atthis)
1 området omkring S. Marta de Magasca, 2 Serenasletten og 1 Monfragüe 5/5.

Biæder (Merops apiasTer)
Set på de allerfleste lokaliteter med i alt mange hundreder. 

Ellekrage (Coracias garrulus)
6 ved St. Marta Magasca og 6 Nord for Embalse de la Serena en route. Tårnfalkekasser har forøget bestanden i området.

Hærfugl (Upupa epops)
Meget almindelig på næsten alle lokaliteter. En prægtig karakterfugl.

Grønspætte (Picus viridis)
1 hørt tæt ved hotellet i Sierra de Gredos.

Stor flagspætte (Dendrocopos major)
I alt 7 obs.

Duponts lærke (Chersophilus duponti)
6 - 8 hørt og flere set siddende på sangpost på sten ved Hoces del Duraton. Set i sangflugt flere gange. De kræver en helt specielt sammensat salturteeng med ca. 60% dække af planter på max. 50 cm højde i tørt stenet terræn og helst med salvie blandt væksterne. Hoces del Duraton huser nok Spaniens største bestand med ca. 350 par. Bestanden truet pga. opdyrkning, idet der ydes EU-tilskud til disse i øvrigt helt formålsløse kultiveringer

Kalanderlærke (Melanocorypha calandra)
Meget talrig på egnede lokaliteter. Især almindelig på steppeområderne i Extremadura.

Korttået lærke (Calandrella brachydactyla)
Sås på samme lokaliteter som ovenstående, men mindre talrig. Dog var den meget almindelig på Hoces del Duraton.

Toplærke (Galerida cristata)
Meget almindelig især på kultiverede steder. Bemærk rustfarvede undervinger og tretonet kald.

Theklalærke (Galerida theklae)
Fåtallig på specielt ikke kultiverede steder. Forvekslingskvaler med ovenstående. Bemærk især meget lysere bryst med distinkte sorte pletter, grå undervinger og totonet kald. 

Hedelærke (Lullula arborea)
Ret almindelig med mere end 30 obs.

Sanglærke (Alauda arvensis)
Almindelig Hoces del Duraton og Reserva Nacional Gredos.

Klippesvale (Ptyonoprogne rupestris)
Meget almindelig på egnede lokaliteter.

Landsvale (Hirundo rustica)
Meget almindelig overalt.

Rødrygget svale (Hirundo daurica)
Almindelig set især ved vandløb. Vi har noteret omkring 100 stk., men har givet set flere.

Bysvale (Delichon urbica)
Almindelig.

Digesvale (Riparia riparia)
1 Serenasletten.

Markpiber (Anthus campestris)
1 området omkring S. Marta de Magasca, 2 Serenasletten og 7 Hoces del Duraton.

Skovpiber (Anthus trivialis)
1 Navafria.

Bjergpiber (Anthus spinoletta)
Ca 10 Reserva Nacional Gredos

Gul vipstjert (Motacilla flava)
7 neden for Reserva Nacional Gredos og 1 En route Guaderama 8/5.

Bjergvipstjert (Motacilla cinerea)
5 - 6 Reserva Nacional Gredos.

Hvid vipstjert (Motacilla alba)
Ret almindelig.

Vandstær (Cinclus cinclus)
I alt 6 omkring Reserva Nacional de Gredos.

Gærdesmutte (Troglodytes troglodytes)
11 obs. i alt.

Jernspurv (Prunella modularis)
Meget almindelig i højderne, især i starten af opstigningen på Reserva Nacional de Gregos.

Alpejernspurv (Prunella collaris)
1 Reserva Nacional Gredos. 

Rødhals (Erithacus rubecula)
Spredte obs. i alt 14.

Sydlig nattergal (Luscinia megarhynchos)
Spredte obs., i alt 34.

Blåhals (Luscinia svecica) sydlig race.
6 Reserva Nacional Gredos.

Husrødstjert (Phoenicurus ochruros)
Spredte obs., i alt 11.

Sortstrubet bynkefugl (Saxicola torquata)
Ret almindelig de fleste steder.

Stenpikker (Oenanthe oenanthe)
Kun 1 i Extremadura, 3 en route til Navarredonda de Gregos, 20 Reserva de Gregos og de lavere dele og 3 ved Hoces del Duraton.

Middelhavsstenpikker (Oenanthe hispanica)
1 Belén og 8 Hoces del Duraton.

Sørgestenpikker (Oenanthe leucura)
1 par med pull. ved Rio Almonte (nord for St. Marta de Magasca) og 2 Monfragüe.

Stendrossel (Monticola saxatilis)
3 Reserva Nacional Gredos og 1 Hoces del Duraton 8/5.

Blådrossel (Monticola solitarius)
I alt 6 obs. i Extremadura, specielt ved klippeområder. 

Solsort (Turdus merula)
Meget almindelig de fleste steder.

Misteldrossel (Turdus viscivorus)
9 spredte obs.

Cettisanger (Cettia cetti)
2 ved Embalse de Zujar.

Cistussanger (Cisticola juncidis)
I alt 20 spredte iagttagelse i steppe og engområder i Extramadura.

Tamarisksanger (Acrocephalus melanopogon)
1 ved flodlejet N. for Torresjon el Rubio.

Drosselrørsanger (Acrocephalus arundinaceus)
2 ved Embalse de Zujar og 1 Monfragüe d. 3/5.

Spottesanger (Hippolais polyglotta)
2 Embalse de Zujar og 1 ved Navezuelas.

Provencesanger (Sylvia undata)
3 Rio Almonte (vej 524), 1 Monfragüe d. 3/5, 2 ved Navezuelas 4/5.

Brillesanger (Sylvia conspicillata)
2 Hoces del Duraton.

Hvidskægget sanger (Sylvia cantillans)
1 Monfragüe d. 3/5, 3 ved Navezuelas 4/5, 3 Monfragüe 5/5, 2 en route Sierra de Gredos 6/5.

Sorthovedet sanger (Sylvia melanocephala)
Den almindeligste sylvia, med i alt 22 noterede.

Tornsanger (Sylvia communis)
8 noteret i bjergegnene.

Gærdesanger (Sylvia curruca)
1 en route Sierra de Gredos 6/5.

Munk (Sylvia atricapilla)
12 syngende fugle noteret. 
Mestersanger (Sylvia hortensis)
1 Navafria og 4 Hoces del Duraton 8/5.

Bjergløvsanger (Phylloscopus bonelli)
Over 30 i bjergegne er noteret.

Gransanger (Phylloscopus collybita)
1 syngende Navafria.
 
Fuglekonge (Regulus regulus)
10 Reserva Nacional Gredos.

Rødtoppet fuglekonge (Regulus ignicapillus)
9 omkring Sierra de Gredos, 1 Puerto de Navacerrada og 1 Hoces de Duraton.

Broget Fluesnapper (Ficedula hypoleuca)
I alt 8 i Reserva Nacional de Gredos området.

Grå Fluesnapper(Musicapa striata)
1 mellem Trujillo og Torresjon el Rubio samt 1 Reserva Nacional de Gredos 7/5.

Halemejse (Aegithalos caudatus)
4 mellem Trujillo og Torresjon el Rubio d. 2/5, 3 en route Sierra de Gredos 6/5, 6 Reserva Nacional de Gredos 7/5.

Topmejse (Parus cristatus)
4 Navezuelas, 3 Reserva Nacional de Gredos 7/5, 6 En route Guaderama 8/5

Sortmejse (Parus ater)
Almindelig S. Guaderama og Reserva Nacional Gredos.

Blåmejse (Parus caeruleus)
Almindelig.

Musvit (Parus major)
Almindelig.

Spætmejse (Sitta europaea)
I alt 6 i højderne.

Korttået træløber (Certhia brachydactyla)
2 ved Penafalcon og meget almindelig omkring Reserva Nacional Gredos og En route Guaderama.

Pirol (Oriolus oriolus)
1 Monfragüe 5/5, 5 en route Sierra de Gredos 6/5 og 1 en route Guaderama 8/5.

Sydlig stor tornskade (Lanius meridionalis)
Ret almindelig på steppen med i alt 33 noterede fugle.
Note: Tidligere regnet for en race af Stor Tornskade (L. execubitor).

Rødhovedet tornskade (Lanius senator)
Almindelig overalt hvor af 35 har fundet vej til notesbogen.

Skovskade (Garrulus glandarius)
I alt 19.

Blåskade (Cyanopica cyana)
Meget almindelig i de lavere liggende egne.

Husskade (Pica pica)
Meget almindelig.

Alpekrage (Pyrrhocorax pyrrhocorax)
2 i Monfragüe, og mod normalt ynglede de ikke i klosteret. 4 Reserva Nacional de Gredos 7/5 og 25 Hoces del Duraton.

Allike (Corvus monedula)
Almindelig.

Sortkrage (Corvus corone corone)
Almindelig i Hoces del Duraton og Reserva Nacional Gredos. Meget fåtallig  i Extremadura.

Ravn (Corvus corax)
32 spredte obs

Ensfarvet stær (Sturnus unicolor)
Meget almindelig overalt.

Gråspurv (Passer domesticus)
Almindelig.

Spansk spurv (Passer hispaniolensis)
Vi fandt uventet mange. 2 mellem Torrejon el Rubio og Monfragüe (broen), koloni på mere end 200 par ved storkekolonien Monroy, 3 meget store kolonier i eukalyptustræerne ved Embalse de la Serena og Zujar samt flere enkeltobs.

Stenspurv (Petronia petronia)
2 mellem Torrejon el Rubio og Monfragüe (broen) samt yderliger 13 spredte obs.  

Bogfinke (Fringilla coelebs)
Meget almindelig.

Gulirisk (Serinus serinus)
Meget almindelig.

Grønirisk (Carduelis chloris)
I alt 8.

Kernebider (Coccothraustes coccothraustes)
8 neden for klosteret i Monfragüe

Citronsisken (Serinus citrinella)
1 v. Puerto Navacerrada og 6 ved Puerto de Cotos

Stillits (Carduelis carduelis)
Almindelig.

Tornirisk (Carduelis cannabina)
Ret almindelig.

Lille korsnæb (Loxia curvirostra)
5 Reserva Nacional Gredos. 

Gærdeværling (Emberiza cirlus)
1 området omkring S. Marta de Magasca, 1 Monfragüe 5/5, 1 Reserva Nacional de Gredos 7/5 og 1 Navafria. 

Klippeværling (Emberiza cia)
1o i Monfragüe, ca 10 Navezuelas,  4 i Reserva Nacional Gredos og 1 Hoces de Duraton.

Hortulan (Emberiza hortulana)
5 Reserva Nacional Gredos. 

Kornværling (Miliaria calandra)
Karakterfugl overalt.

Liste over iagttagede Pattedyr:

Der er ikke lavet nogen systematisk liste eller noteret for hver dag. 

Pyrenæisk Stenbuk (Spansk Ibex) (Capra pyrenaica). 
Ca 20 Reserva Nacional de Gredos.

Kronhjort (Cervus elaphus).
1 i Monfragüe.

Ræv (Vulpes vulpes).
Set ved et par lejligheder.

Kortskitser over udvalgte lokaliteter: